Author: Cristina

VOLUM DE POEZII ROMÂNEŞTI

CUPRINS

De-or trece anii… …………………………………………...3
Din noaptea… .…………………………………………..4
Lăcrămioare …………………………………………...5
Stelele ……………………………………………6
Noaptea …………………………………………..7
Plumb ………………………………………….. 8
Eu nu strivesc corola de lumini a lumii …………. 9
Dorul ………………………………………….. 10
Pluguri …………………………………………..11

De-or trece anii...
de Mihai Eminescu

De-or trece anii cum trecură, Ea tot mai mult îmi va plăcé, Pentru că-n toat-a ei făptură E-un "nu ştiu cum" ş-un "nu ştiu ce". M-a fermecat cu vro scânteie Din clipa-n care ne văzum? Deşi nu e decât femeie, E totuşi altfel, "nu ştiu cum".

De-aceea una-mi este mie De ar vorbi, de ar tăcé: Dac-al ei glas e armonie, E şi-n tăcere-i "nu ştiu ce".
Astfel robit de-aceeaşi jale Petrec mereu acelaşi drum... În taina farmecelor sale E-un "nu ştiu ce" ş-un "nu ştiu cum".

Din noaptea...
De Mihai Eminescu

Din noaptea vecinicei uitări În care toate curg, A vieţii noastre dezmierdări Şi raze din amurg, De unde nu mai străbătu Nimic din ce-au apus - Aş vrea odată-n viaţă tu Să te înalţi în sus. Şi dacă ochii ce-am iubit N-or fi de raze plini, Tu mă priveşte liniştit Cu stinsele lumini. Şi dacă glasul adorat N-o spune un cuvânt, Tot înţeleg că m-ai chemat Dincolo de mormânt.

Lăcrămioare
de Vasile Alecsandri

Multe flori lucesc în lume, Multe flori mirositoare! Dar ca voi, mici lăcrimioare, N-are-n lume nici o floare Miros dulce, dulce nume! Voi sunteţi lacrimi de îngeri Pe pământ din cer picate, Când prin stele legănate A lor suflete curate Zbor vărsând duioase plângeri. Sunteţi fragede şi albe Ca iubita vieţii mele! Cu voi, scumpe strugurele, Albe mărgăritărele, Primăvara-şi face salbe. Dar deodată vântul rece Fără vreme vă coseşte! Astfel soarta crunt răpeşte Tot ce-n lume ne zâmbeşte... Floarea piere, viaţa trece!

Stelele
de Vasile Alecsandri

De la mine pân' la tine Numai stele şi lumine! Dar ce sunt acele stele? Sunt chiar lacrimile mele Ce din ochii-mi au zburat Şi pe cer s-au aninat Cum se-anină despre zori Roua limpede pe flori!... Vărsat-am multe din ele Pentru soarta tării mele! Multe pentru cei ce sunt Pribegiţi de pe pământ! Multe lacrimi de jelire... Iar de dulce fericire Ah! Vărsat-am numai două, Şi-s luceferi amândouă!

Noaptea
de Vasile Alecsandri

Noaptea-i dulce-n primăvară, liniştită, răcoroasă, Ca-ntr-un suflet cu durere o gândire mângâioasă, Ici, colo, cerul dispare sub mari insule de nori, Scuturând din a lui poale lungi şi repezi meteori. Pe un deal în depărtare un foc tainic străluceşte Ca un ochi roş de balaur care-adoarme şi clipeşte. Sunt păstori în şezătoare sau vro ceată de voinici? E vro tabără de care sau un rond de tricolici? Către munţi prin întuneric un lung bucium se aude. El aminte suvenirul celor timpuri negre, crude, Când din culme-n culme noaptea buciumele răsunau Şi la lupte sângeroase pe români îi deşteptau. Acum însă viaţa-i lină; ţara doarme-n nepăsare! Când şi când, un câine latră la o umbră ce-i apare, Şi-ntr-o baltă mii de broaşte în lung hor orăcăiesc, Holbând ochii cu ţintire la luceafărul ceresc!

Plumb
De George Bacovia

Dormeau adânc sicriele de plumb, Și flori de plumb și funerar veștmânt - Stam singur în cavou… și era vânt… Și scârțâiau coroanele de plumb. Dormea întors amorul meu de plumb Pe flori de plumb, și-am început să-l strig - Stam singur lângă mort… și era frig… Și-i atârnau aripile de plumb.

Eu nu strivesc corola de minuni a lumii
de Lucian Blaga

Eu nu strivesc corola de minuni a lumii şi nu ucid cu mintea tainele, ce le-ntâlnesc în calea mea în flori, în ochi, pe buze ori morminte. Lumina altora sugrumă vraja nepătrunsului ascuns în adâncimi de întuneric, dar eu, eu cu lumina mea sporesc a lumii taină - şi-ntocmai cum cu razele ei albe luna nu micşorează, ci tremurătoare măreşte şi mai tare taina nopţii, aşa îmbogăţesc şi eu întunecata zare cu largi fiori de sfânt mister şi tot ce-i neînţeles se schimbă-n neînţelesuri şi mai mari sub ochii mei- căci eu iubesc şi flori şi ochi şi buze şi morminte.

Dorul
de Lucian Blaga

Seţos iţi beau mirasma şi-ţi cuprind obrajii cu palmele-amândouă, cum cuprinzi în suflet o minune. Ne arde-apropierea, ochi în ochi cum stăm. Şi totuşi tu-mi şopteşti: "Mi-aşa de dor de tine!" Aşa de tainic tu mi-o spui şi dornic, parc-aş fi pribeag pe-un alt pământ. Femeie, ce mare porţi în inimă şi cine eşti? Mai cântă-mi înc-o dată dorul tău, să te ascult şi clipele să-mi pară nişte muguri plini, din care înfloresc aievea - veşnicii.

Pluguri
de Lucian Blaga

Prietene crescut la oraş fără milă, ca florile în fereastră, prietene care încă niciodată n-ai vazut câmp şi soare jucând subt peri înfloriţi, vreau să te iau de mână, vino să-ţi arăt brazdele veacului. Pe dealuri, unde te-ntorci, cu ciocuri înfipte-n ogor sănătos, sunt pluguri, pluguri, nenumarate pluguri: mari păseri negre ce-au coborât din cer pe pământ. Ca să nu le sperii - trebuie să te apropii de ele cântând. Vino-încet.

Cartea rămîne cea mai fina daltă care-ți sculpteaza mintea”
Tipografia Libris
20 RON
Apostol Beatrice, Ciornei Cristian, Podină Sabina

#